Fotila normalizační underground i severoamerické indiány. Osudové ženy: Helena Wilsonová
Talentovanou fotografku ovlivnil život v československém undergroundu na přelomu 60. a 70. let i manželství s Paulem Wilsonem, anglickým hudebníkem, členem legendární kapely The Plastic People of the Universe. V dokudramatu uslyšíte Martinu Kolajovou nebo Otakara Brouska ml. Na umělkyni vzpomíná Petr Placák.
Narodila se 15. srpna 1937 jako Helena Pospíšilová v Navarově na pomezí Jizerských hor a Krkonoš. Když její rodina po únoru 1948 přišla o tamní zámeček, přestěhovali se do Prahy. Tam vystudovala fotografii, které se věnovala už její maminka i babička.
Pro Archeologický ústav AV fotila vykopávky, hlavně slovanská a keltská sídliště, pak pro časopis Umění a řemesla, Krásná jizba. V roce 1968 vytvořila jedno ze svých stěžejních děl: nádherný cyklus Hora vody, zachycující neuvěřitelně znečištěnou Vltavu z mostu.
Osudové setkání s Křížovníky
V 60. letech se seznámila s řadou nonkonformních umělců, kteří se scházeli v hostinci U Křížovníků, a začala fotit jejich práci. Vůdčími osobnostmi skupiny byli sochař Karel Nepraš a výtvarník Jan Steklík.
„Její fotografie děl Křížovnické školy jsou důležité nejen z uměleckého hlediska, ale i kvůli kulturní paměti. Nebýt jí, zůstaly by dnes o mnohém jenom povídačky,“ vysvětluje kunsthistorička Duňa Slavíková.
Osudové setkání s Wilsonem
Osudové bylo také její setkání s hudebníkem Paulem Wilsonem v Londýně v roce 1967. Wilson později přiletěl do Prahy jako učitel angličtiny a v roce 1970 se stal jedním z členů undergroundové skupiny The Plastic People of the Universe.
Dva roky nato měli Helena a Paul svatbu. Jenže normalizační šrouby se začaly utahovat a oba museli ve své práci skončit. V červenci 1977 navíc komunistický režim Paula vyhostil. Heleně se podařilo vycestovat za ním. Jejich syn se už narodil v Kanadě.
Sixty-Eight Publishers a indiáni
„Helena tam fotila pro časopisy o umění, pro galerie a katalogy. Paul spolupracoval s Josefem Škvoreckým, přeložil do angličtiny většinu nejdůležitějších československých autorů včetně Václava Havla,“ přibližuje Petr Placák.
„Jeden výtvarný časopis si u Heleny objednal fotky indiánského umění. Mezi indiány jezdila léta a velmi se s nimi spřátelila, obzvlášť díky jejich smyslu pro humor. Podobně jako umělci v Křížovnické škole nemluvili nikdy vážně.“
Návrat domů
Do Československa se poprvé vrátila v roce 1988 a po sametové revoluci už tu žila téměř trvale. „V Praze ještě rozkvetla. Sportovala, účastnila se kulturního dění, měla několik podstatných výstav,“ popisuje Slavíková. Zemřela den před svými 82. narozeninami v kanadském Torontu.
Empatická, něžná a hodná, tak popisuje osobnost Heleny Wilsonové historik Petr Placák. Duňa Slavíková ji vidí jako přímou, zásadovou a silnou ženu: „Helena byla taky hodně chytrá, měla analytický pohled a myšlení. Přestože jí manželství nevydrželo, několikrát mi řekla, že Paulovi vděčí za mnohé a mnohému se od něj přiučila.“
Související
-
Zhudebněná báseň Muchomůrky bílé je o ní. Osudové ženy: Mirka Kochová
Zemřela vlastní rukou v pouhých 24 letech. Inspirovala ale hned tři umělce: hudebníka Mejlu Hlavsu, básníka Milana Kocha a Egona Bondyho.
-
Její tvorbu poznamenalo manželství plné lásky i nenávisti. Osudové ženy: Naděžda Plíšková
Malířka, grafička, sochařka i básnířka dokázala být ironická, divoká i laskavá. Poznamenal ji bouřlivý vztah s manželem Karlem Neprašem. Ale taky nešťastný pád ze schodů.
-
Femme fatale undergroundu. Osudové ženy: Věra Jirousová
Kunsthistorička, básnířka, kurátorka a disidentka Věra Jirousová byla žena křehké konstituce, ale o to silnější osobnost.
Více z pořadu
E-shop Českého rozhlasu
Víte, kde spočívá náš společný ukrytý poklad? Blíž, než si myslíte!
Jan Rosák, moderátor
![slovo_nad_zlato.jpg slovo_nad_zlato.jpg](https://dvojka.rozhlas.cz/sites/default/files/styles/cro_3x2_mobile/public/images/19c0a47caca04bb76b27ba3edcdf74cd.jpg?itok=1i0_J3I_)
![](https://dvojka.rozhlas.cz/sites/default/files/styles/cro_1x1_mobile/public/images/e2afc965669332fc5318f1eaa402a4b5.jpg?itok=i3X2CUFb)
Slovo nad zlato
Víte, jaký vztah mají politici a policisté? Kde se vzalo slovo Vánoce? Za jaké slovo vděčí Turci husitům? Že se mladým paním původně zapalovalo něco úplně jiného než lýtka? Že segedínský guláš nemá se Segedínem nic společného a že známe na den přesně vznik slova dálnice? Takových objevů je plná knížka Slovo nad zlato. Tvoří ji výběr z rozhovorů moderátora Jana Rosáka s dřívějším ředitelem Ústavu pro jazyk český docentem Karlem Olivou, které vysílal Český rozhlas Dvojka.